Veš, kaj so nam v sirotišnici govorile nune?
Da je to božja volja. Da je dober za zemljo.
Kot nekdo, ki ni zdrav.
Pusti bolezni, da napreduje, on pa naenkrat eksplodira.
Ali umre.
Na pomoč!
Ciro!
Da bi razumel sem se potopil v pekel.
Po vsem, kar smo si počeli, sva še vedno tu.
Le jaz in ti.
Streljaj. Prebolel sem. –Ne moreš mi lagati.
Če nekdo ubije mater tvojih otrok, tega ne pozabiš.
Streljaj!
Deboro sem ubil z golimi rokami. Vsakega, ki bi se vtikal bi.
To je Ciro di Marzio, šef Secondigliana.
Ni naša stvar!
Živ je!
Vse življenje že živim blizu smrti. Ne bojim se je.
DrSi & Partis.si predstavljata NESMRTNI
Torej so govorice resnične. Nesmrtnega ne morejo ubiti.
Ustreljen si bil v prsi, krogla pa se je ustavila centimeter od srca.
Imaš cigareto? Zaželel sem si je.
Kje je Gennaro? –S tvojim bratom je vse v redu.
Ko si bil v komi, se je upokojil.
Zakaj me imate tu, kot kakega zapornika?
Tukaj si zato, da ne bi kdo izvedel, da si še živ.
Ne poznam zaključka te zgodbe.
Bog te je hotel živega. Dal ti je še eno priložnost.
Škoda bi bila, da tega ne izkoristiš.
Poleg tega, te zunaj nihče ne čaka.
Stran moraš, Cir …
Daleč stran.
Spuščam se v nove posle. Potreboval bi nekoga, kot si ti.
Ponujam ti novo življenje. Razmisli o tem.
Ciro di Marzio? Jaz sem Dimitri. Dobrodošel.
Yuri Dobeshenko.
Od tu vidim celo mesto.
To je najvišji nebotičnik v celotni Latviji.
Latvijci so bili del Sovjetske zveze.
Hoteli so neodvisnost, zdaj pa so ritna luknja Evrope.
Niso razumeli, da smo Rusi še zmeraj glavni,
saj mi vodimo tukajšnjo ekonomijo.
Don Aniello te zelo ceni. Verjamem, da bova dobro sodelovala.
Pošiljka je na poti. Dostava bo pojutrišnjem.
Dobro. Dimitri ti bo pokazal kraj dostave. Pospremi mladeniča.
Gremo.
Prijatelji.
Dve leti sem živel v Italiji. Vaša dežela je čudovita.
To je Emils, naš šef. Izreka ti dobrodošlico v našem domu.
Ni izgledalo kot dobrodošlica.
Ruske svinje mislijo, da se lahko pri nas vlečejo vse niti.
Mislijo, da lahko zavzamejo Latvijo s svojim umazanim denarjem, a se motijo.
Zato potrebujemo tvoj kokain. –Vaše vojne me ne zanimajo.
Sem posrednik. Dostavljam drogo v imenu prodajalca,
ta pa ima dogovor z Rusi.
Poslušaj, Italijanček. Če hočeš, biti posrednik, moraš ostati živ.
Vemo, da Rusi plačajo 20 na kilo. Mi smo pripravljeni dati 21.
Posluj z nami, ali pa umri z Rusi.
Je vredno umreti v vojni, v kateri sploh nisi udeležen?
Kmalu potrebujemo odgovor.
Ciro. –Don Aniello. –Pošiljka je šla skozi carino. Kmalu bo tam.
Jutri zjutraj bom poslal nekoga pote.
Uredil bom.
Dobro jutro, Don Ciro.
Don Aniello me je poslal, da pridem po vas.
Sedla bova v moj kombi, da vam razkažem ta kraj.
To so naši kontejnerji.
Prispeli so iz carine. Imamo tudi skladišče.
Vse bo šlo tja.
Midva greva tja zdaj, da boš vse spoznal.
Tisto ni naša roba, ampak moje osebne stvari.
Grejo na kraj, ki si mi ga uredil.
Urejeno. Lahko greva.
Počaščeni smo, da delamo z nekom, ki ga je poslal Don Aniello.
Zdaj je z nami, mi pa smo mu vedno na voljo.
To je moja desna roka.
Skrbi za odnose z ljudmi v Neaplju.
Ponosen sem nanj. Vzgajal sem ga kot sina.
Pričakoval sem vas.
Stanujete v moji bližini. Če kaj potrebujete se oglasite pri meni.
To je Pasquale. Ureja vse z ljudmi v pristanišču.
Če kaj potrebujete, mi recite.
Eligio je naš najboljši prodajalec. –Ne pretiravaj. Le svoje delo opravljam.
Franco in Salvatore skrbita za skladišče in logistiko.
Lepo vas je spoznati, Don Ciro. –Pozdravljen.
To je moja ekipa.
Vsa ponarejena roba v tej državi pride iz tega skladišča.
Kar se tiče ponaredkov smo najboljši v poslu.
No, zdaj pa na delo.
Zdaj pa greva v delavnico.
Tam spremenijo brezimne cunje v dizajnerska oblačila.
Kar za mano.
Dobro jutro. –Jutro, Bruno.
Je vse v redu?
Elga, Pasqualova žena. Annuziata, Eligieva žena,
in pa Dora, Francova žena.
Vera!
To je Virgilieva žena. Pripravila vam je stanovanje.
Je stanovanje urejeno? –Vse, kot si naročil. –Odlično.
Oprostite, vračam se na delo.
Greva.
Pohištvo je prispelo. Greva.
Tu sta Vera in Virgilio, Franco in Eligio z ženama sta pa zgoraj.
Vsi so v redu ljudje. Umirjeni. Saj ste jih spoznali.
Ne bodo vam težili.
Jaz sem še malo naprej. Če kaj potrebujete, sem v bližini.
Vi ste v pritličju. Vstopite skozi prva vrata na desni.
Tukaj noči praktično ni.
V tem letnem času je svetlo 20 ur na dan.
Dal sem vam vgraditi polkna, saj boste drugače težko spali.
Zdaj lahko greš. Potrebujem počitek.
Dobro jutro.
Greva.
Kaj počneš tukaj? –Hočem se naučiti posla. Lahko gledam?
Ničesar se ne dotikaj.
Stoj!
Ustavi se, lopov!
Bruno!
Ciro!
Si prinesel, kar sem prosil? –Sem.
Legenda si!
Ciro, ljubček!
Razbijte svečke.
V svečkah je keramika, ki jo bomo potrebovali. Glej in se uči.
Kul.
Bruno, povej zgodbo o Kosu. –Že dolgo je nisi povedal.
Kaj naj vam povem? –Vse.
Kos je številka ena. Nikoli ga ni nihče ustavil.
Povej, zakaj mu pravijo Kos.
Res hočeš vedeti? –Povej njim.
Motorni čoln je vozil tako, da je izgledalo, kot da leti na vodi.
Kot strela. –Kosi res letijo.
Enkrat ga je lovilo sedem policijskih čolnov.
Sedem! Bila je viharna noč. Divji valovi.
Ujeli so ga … –Skoraj!
Tako hiter je bil, da se je vžgal. On in čoln, s policisti na repu.
Kje si ga spoznal? –Lani, v Rdečem cvetu. S Stello sem bil.
Ustavil je svoj hiter avto. Poleg sta bili dve dolgonogi punci.
Noge do neba! –Res lepotici.
Kako je bil oblečen? –V norem krznenem plašču. Bil je kot lev.
Dojel si.
Vsi so mu poljubljali roko.
Vsem je podarjal denar. –Kako postaneš tak?
Nikoli nikomur ne zaupaj in se nikogar ne boj.
Ničesar se ne bojim. –Res ne? –Ne.
Niti smrti? –On je nesmrten.
Res je nesmrten. –Ampak nočem umreti.
Nočeš umreti? –Ne. –Potem tako življenje ni zate.
Bi rad postal kot on? –Jaz? Še močnejši.
No, zdaj pa delat. Se vidimo kasneje.
Dva zadaj, eden spredaj.
Gremo.
Bruno, tu!
Kako lep avto. Zaletimo se vanj. –Gremo!
Hitreje!
Dobro opravljeno.
Adijo Nunzio, adijo, Bruno!
Se vidimo.
Mi daš cigareto?
Dobro smo opravili. –Tudi ti si bil dober, Ciro.
Lahko noč, fanta.
Lahko noč.
Greva spat.
Lahko noč.
Bili smo kot pravi mojstri.
Lahko noč.
Očka, si prinesel? –Pozabil sem. –Pa stokrat sem ti povedal.
Izvoli.
Ti je všeč?
Hej, Bruno. –Zdravo. –Vse v redu? –Ja.
Kot po navadi? –Vodko, prosim.
Kaj se je zgodilo? Je stanovanje v redu?
Nisem prišel klepetat.
Imam problem in rabim pomoč.
Ne bo lahko.
Za vas, vse.
Očka, kam gremo?
Ne morem si obleči plašča.
Gremo na vrtiljake? –Ja, tudi tja gremo.
Tukaj sta. Pridi z očkom.
Gremo.
Prav si se odločil, posrednik.
Mi bomo zmagali.
Za mano.
Lepo je poslovati s tabo.
Od tega trenutka dalje sva brata.
Imel boš mojo zaščito in blagoslov.
Pridi, Annarella.
Dobro je šlo, kajne? –Ja, neverjetno dobro.
Odlično smo opravili. –Že, ampak kaj bo zdaj?
Na poti je. Kmalu bomo izvedeli.
Nič se ne sme zgoditi. Naredili smo napako.
Ne ukvarjamo se s tihotapljenjem drog.
Vera ima prav. To je nevaren posel.
To je res, morda pa se bodo stvari spremenile.
Če pridemo v ta posel, morda ne bomo več lačni.
Saj nismo lačni, Bruno.
Kar imamo ne zadostuje. Dovolj mi je tega sranja.
Kaj pa ti je? V tem poslu nimaš izkušenj.
Vse življenje se ukvarjaš s temi cunjami in goljufaš.
To smo mi. To je naše življenje.
Misliš, da ne bi zmogel, kaj?
Bojim se, Virgilio.
Dober večer, Don Ciro.
To je za vas.
O, Marija, koliko denarja!
Če želite, lahko sodelujemo. Delo ima prednosti, a je tvegano.
Hvala za izjemno priložnost. Don Aniello nam ni tako zelo zaupal.
Poslušati boste morali vsako mojo besedo.
To ni igra, ampak resen posel. Premislite.
Izbira je vaša. –Ste prepričani, da res imamo izbiro?
V življenju imamo vedno izbiro.
Le ozreti se je težko.
Danes sem se po 30 letih spet počutil živega.
Nisem te pozabil, Ciro.
Druščina, zbudite se. Pa hitro. –Zapri.
Zbudite se.
Zapri okno! –Ne, iti moramo.
Zbudi se, Ciro. Imam presenečenje zate.
Niste slišali? Hitro vstanite.
Ne bodi nor.
Jejte, kar vam srce poželi!
Daj že!
Sto, dvesto, tristo … Tukaj je 450.
Kako si razdelil? –Na pol, kot vedno.
Za radie so rekli 100. –To bi dal moj znanec. Vzemi ali pusti.
Zanič znanec je. –Imaš ti boljšega?
Garamo za prazen nič.
Vaš delež, mladina.
Ciro! Priden si bil.
Bruno, zunaj hoče nekdo govoriti s tabo. Hitro pojdi.
Priden bodi.
Je bil to Kos? –Ja. –Kaj pravi?
Dovolil mi je tihotapiti cigarete. Moj čas je prišel.
Zdaj lahko vsem plačaš pijačo. –Pijačo? Nocoj greva na večerjo!
Lepo. Do konca se bom najedel.
Kje je problem?
Jih bova peljala, da slišijo angela peti? –Stello?
Dobra, kaj?
Bravo!
Lahko zapoje moj prijatelj? Pusti mu zapeti pesem.
Sedi. –Je že dobro.
Zelo dobra je. Te je začarala, Ciro?
Bravo, Stella!
Bravo. Bila si super. Neverjetna!
Ti je bilo všeč? –Zelo. –Ta pesem je bila zate.
Še en aplavz za pevko!
Odlična si.
Hočem, da poješ na moji poroki. –Ampak moral boš plačati. –Prasec.
Nazdravimo. Podaj steklenico.
Ganljivo. –Zelo lepa si.
Tudi meni malo. Daj no, samo malo.
Otrok je še.
Čemu nazdravljamo? –Na Stello!
Na Stello? Na pevko in tihotapljenje!
Zaslužili bomo! –Izjemna si bila, ljubica.
Ciro, ti si bil tiho. Ti je bila pesem všeč?
Seveda. Mislim, da boš najboljša pevka na svetu.
Seveda, saj je moja Stella!
Zapoj še enkrat. –Dovolj te imam!
Pridite, gremo. Je že v redu. Vi samo jejte naprej.
Ciro.
Prideš nocoj na zabavo? Otroci bi radi, da si tam.
Ne vem še. –V redu.
Roba je tu. –Je kaj novega?
Virgilio, je to moj paket? –Ja, vse je tu.
Naj preverim.
Greva.
Mož, ki je spremljal tovor pravi, da situacija v Neaplju ni dobra.
Policija je zasegla še eno pošiljko, zdaj pa se vsi borijo med sabo.
Pravijo, da je imel Don Gennaro Savastano prav, ko se je umaknil.
Ne gre mu slabo. Kupil si je lepo vilo v Posillipu.
Ima novo življenje.
Bila sta prijatelja, kajne?
Bila sva brata.
Jaz ne bi nikoli ustrelil brata.
Prosil sem ga.
Zakaj pa?
Imel je razlog za življenje.
Po vsem kar si storil, si končal v tej greznici.
Zakaj si ti tu, Virgilio?
Po resnici?
Nimam jajc, da bi kaj spremenil.
Če bi jih imel, bi me žena spet ljubila.
Žena te ima rada. –Ja, kot zaostalega brata.
Razmišljaš o tem, pa vseeno nič ne spremeniš?
Če bi bil kot ti, bi. Ampak pogum ni naprodaj.
Jaz nisem pogumen.
Ne bojim se, ker nimam česa več izgubiti.
Ko bi moral ščititi družino, temu nisem bil kos.
Vse sem izgubil.
Zdaj imaš družino. –Pazi na družino bolje kot sem jaz.
Nova pošiljka je prispela.
Jutri jo bomo dostavili.
Kako dolgo že poslujeva, dragi moj Ciro?
Eno leto. –Leto dni …
Veliko se je spremenilo, kajne ?
Prav sem imel. Zmagali smo v vojni.
V tem mestu je čudna svetloba.
Ljudje pravijo, da je ta svetloba razlog, da znorijo.
Že celo leto sva partnerja. Brez težav. Proslaviti morava.
Vse do jutra. –Nocoj imam načrte.
Vedno imaš načrte.
Si kot družinski človek, ki mora zvečer domov.
Dobro veš, da ljudje kot sva midva ne morejo imeti družin.
Vse najboljše, Tommaso!
Ciro!
Daj mi cigareto.
Vsi te imajo radi in se zgledujejo po tebi, kot šefu.
Vidim jih s tabo. Postali so del tvojega krdela.
O čem govoriš?
Resnico. Jaz se staram.
Ciro, nekaj ti moram povedati.
Napočil je čas, da se vrnem v Neapelj.
Hočem domov.
Kdaj? –Naslednji teden.
Že?
Vse sem organiziral. Pripravljeno je.
Če te ne moti, bi me nadomestil Virgilio.
Ni problema.
Kar je dobro zate, je dobro zame.
Hvala, Ciro.
Lahko noč, Bruno.
Sinoči smo se zabavali. –Ja, vsi. –Hvala.
Zelena obleka ti res pristaja.
Nihče ni mogel umakniti pogleda s tebe. –Če ti tako praviš …
Tudi Ciro te je gledal. –Ja, res te je.
Kaj za vraga pa govorite?
Zakaj se jeziš? –Kaj pa ji je?
Ne razumete.
Ne vidimo iste stvari. –Kaj pa ti vidiš?
Vidim osamljenega moškega, ki nima želja.
Prinesla sem čisto perilo. Če motim, pridem kasneje.
Vstopi.
Zamenjala sem posteljnino.
Končala sem.
Nisem te hotela. Nisem hotela, da si tukaj.
Bala sem se te.
Nato sem se zavedla, da sem te napačno ocenila.
Stvari so se spremenile.
Katere?
Vesela sem, da si tu.
Ciro, kaj delaš z lasmi? Greš k svoji ljubimki?
Ciro, kam greš? –Res, kam greš?
No, povej mi. –Zaljubljen je.
Morda pa res. –Takšen boš šel?
Pojdite ven. Dajte mu mir!
Ciro, kam greš s to lepo frizuro?
Zaljubljen je!
Kako pameten izgleda! Še frizuro si je uredil!
Greš k punci?
Hvala za sladoled, Ciro. –Ni zakaj.
Dober sladoled, kaj?
Darilo imam zate.
Prelepo. –Zaslužiš si samo najboljše.
Zakaj? –Ker si angel.
Nisem angel.
Zakaj ne?
Angeli so v nebesih.
Nune v sirotišnici pravijo, da je moja mama angel v nebesih.
Se spomniš svoje mame? –Ne morem.
Pustila me je, ko sem bila stara 2 meseca. –Zakaj?
Ni me hotela.
Jaz te hočem ob sebi za zmeraj, Stella.
Greva, v službo moram.
Kaj za vraga je to?
Kdo so?
Kaj se dogaja?
Kaj hočete? Veste, čigava je ta roba?
Sploh veste, čigav je ves ta kokain?
Pusti me, Bruno!
Pusti me!
Kdo hudiča ste? Kaj sploh hočete?
Drekači!
Oprosti, Ciro. Z mano boš moral.
Odpelji otroka noter. Pa hitro!
Izgubil sem 4 može in 150 kg kokaina. To hočem nazaj.
Samo ti si vedel.
Vedeli ste, kdaj prihaja pošiljka. Nekateri radi govorijo naokoli.
Virgilio? –Ciro …
Nismo bili mi. Prisežem, da te nismo izdali.
Vem. –Vidiš?
Nisem se ustrašil. Sem se dobro odrezal?
Odlično.
Zdaj pa gremo domov.
Do dostave si odgovoren ti, zato je to samo tvoj problem.
Ja, jaz. Njih pa izpustite.
Ne. Oni so zagotovilo, da boš rešil te težave.
Dam ti 24 ur, nato jih vse pobijem.
Niso oni krivi. –Zapri gobec!
Ne zameri. To je samo posel.
Ne bom zmogel sam. Nekoga bom potreboval.
Samo enega. –Bruno, vstani.
Greva.
Razkropite se!
V dreku sva, Ciro. V globokem dreku!
Na repu so nama!
Ciro, kaj za vraga pa počneš? Ciro!
Na pomoč!
Pomagajte!
Ciro, po mojem mnenju je to res neumna ideja.
Imaš pa jajca, da si prišel sem. Kaj hočeš?
Takoj bi te lahko ubil. –Rusi vedo, da ste bili vi.
Na poti so.
Imaš eno možnost, da se rešiš. To sem jaz.
Bi rad bil spet glavni v svoji domovini? Ubijmo jih.
Zakaj bi ti zaupal?
Ker sem del vaše vojne.
Ciro, kaj se je zgodilo? Čisto si premočen.
Kaj se je zgodilo? –Pojma nimaš!
Policija naju je lovila. –Policija?
In? –Ni bilo rešitve. Bruno je kričal, da sva v dreku.
Skočil sem v vodo. Ledena je bila. Počutil sem se kot pingvin.
Verjamem. Obriši se.
Policijska ladja je ustavila, Bruno pa je lahko pobegnil.
Kje pa je Bruno? –Takoj bo nazaj. Ne skrbi, za zdaj bom jaz s tabo.
Tu boš? Karkoli se mi zgodi? –Vedno bom ob tebi.
Naj te oblečem.
Če bo posel zacvetel, ti bom dal mnogo daril.
Kakšnih? –Verižice, ure, motorje, avte … Vse kar ti je všeč.
Pa potem? –Jaz, ti in Bruno bomo kupili hišo v Posillipu.
Z bazenom? –Seveda. –Da se boš spet namočil, kaj?
Bazen!
Bruno!
Ko bi vedela … Neverjeten si, Ciro.
Daj mi čevlje.
Kako si se tega domislil? –Kar tako. –Rešil si me!
Zdaj ga uredi. Nocoj ga bova razvajala.
Kaj se dogaja? –To je bil čudež. Kos naju je povabil v svoj klub.
V Rdeči cvet? –Točno. Veliko bomo zaslužili. –Bog daj.
Prisežem.
Seveda. Kje pa bo našel tak duo kot sva midva?
To pa res. Greva.
Živela boš kot kraljica.
Ne bodita pozna. –Ne čakaj naju.
Bruno, samo malo počakaj. –Tukaj bom.
Dober večer. –Kdo je on?
Moj sin.
Je to tisti deček, ki je skočil v vodo, da bi ustavil policijo?
Priden fant. Kako ti je ime? –Ciro. Bravo, Ciro. Pridi k meni.
To je za sladoled.
Mali ima jajca.
Kako lahko ima tako pameten deček za očeta takega tepca?
Veš, da jaz plačam gorivo za vse čolne, ne?
Ti me staneš trikrat več, kot ostali.
Zakaj tako divjaš? Že tretjič si skoraj izgubil ves tovor.
Kdo pa misliš, da si? Delaj kot ti rečem, ali pa boš letel.
Hoče sprejemati odločitve, delati stvari po svoje.
Otrok si zasluži več. Kako je ime tvoji punci?
Stella, kajne? Pojdi k Stelli in se preobleci. Tvoja srajca je ogabna.
Za nič nisem dober.
Obupen sem. Moral bi mu pljuniti v obraz.
Pred vsemi je delal z mano kot s kupom smeti.
Obupen sem. –Ni res. Najboljši si.
Želim si, da bi imel očeta, kot si ti.
Izvoli.
Si pripravljen? Greva.
Zaupamo Sveti Ani! –Naj bo sveta devica z nami!
Kam pa greš? –V pravo smer.
Kaj to pomeni? –Čas je, da začneva delati na svojem.
Pridi, Bruno.
Super. Pridite, fantje.
Gremo.
Dajmo.
No, pohitite.
Hitro.
Vzemite dve.
Še nocoj jih moraš prodati. –Nič lažjega.
Pridi, Ciro.
Če bo Kos izvedel bo gotovo jezen.
Briga me za Kosa. Mi delamo za naš denar.
Svoje delo pa naj si vtakne v rit.
Pridi, Ciro. Si zaspal?
Kje so naši možje?
Kaj se je zgodilo? Nihče se ne javi.
Pojdite in vzemite otroke.
Kje je Virgilio? No, kje je?
Kje je Virgilio?
Žal mi je.
Potrebujem tvojo pomoč.
Potrebujem te.
Nekaj moraš storiti zame.
Samo ti mi lahko pomagaš. –Povsod sem te iskal.
Bal sem se, da se ti je kaj zgodilo. Kos je jezen nate.
Vem. Zato sem te poklical.
Zajebali smo.
Zelo zajebali, ampak se bomo odkupili. Samo ti lahko pomagaš.
Kako pa?
Pojdi h Kosu in ga pripelji sem. Zaupa ti.
Povej mu, da nam je žal. –Želimo se mu opravičiti.
Naredili smo napako, ki je ne bomo ponovili.
Si prepričan, da bo razumel? –Bo. Seveda bo razumel.
Nocoj bomo razčistili, nato pa poslušali Stello peti.
Je tako, Nunzio? –Seveda.
Zaupaj mi in pojdi. No, pojdi že.
Veš, Bruno … Te ljudi spoštujem.
Vse, kar počnejo, počnejo za domovino in njihove družine.
Spoštujem jih, čeprav ne verjamem v to.
Tega sem se naučil kot otrok.
Ljudje kot mi, so obsojeni na samoto.
Greva.
Ste pripravljeni? No, ste ali niste?
Gremo.
Bruno!
Nunzio!
Kam greva?
Vem, da si bil ti.
Stella!
Brezveze sem 30 let zmrzoval na ulicah. Zaslužim si kaj več.
Odnehal nisi niti, ko so vključili tvoje ljudi.
Ubil si Virgilia. –Nisem hotel, da umre.
Tebe sem hotel mrtvega. Vzel si moje življenje.
Ti si postal, kar bi moral biti jaz.
Odkar si tukaj sem iskal način, kako te zajebati.
Nisem več otrok. Ne boš me več zajebal.
Ven!
Koliko bi bila stara Stella?
Se spomniš njenega glasu?
Se bojiš? Česa? Ti si me tega učil.
Ne smeš se bati ničesar, niti smrti ne.
Ne veš, kaj to pomeni.
Jaz vem, ker sem že mrtev.
Ubij me. Takoj me ubij.
Smrt je darilo, ki si ga ne zaslužiš.
V tem svetu ne boš nikoli našel mira in odpuščanja.
Pojdi.
Odidi.
Zakaj? Sovražnikov ne smeš pustiti živih.
Tudi jaz tako mislim.
Prosti ste.
Hej, mali! Si ti Ciro?
To sem jaz. –Jaz sem Attilio. Me veseli.
Pridi z mano, da spoznaš Dona Pietra Savastana.
Paziti moraš, kako se obnašaš, razumeš? –Razumem. –No, greva.
Ciro, to je zate. Osebno je.
NESMRTNI
Za DrSi prevedel Prnaver
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija
Igrali so